Hänt tidigare:
Jag ser det inte. Du visste att kamerorna var här.
Delar de med sig av videon när jag skriker min dotters namn?
Fotot måste ha tagits efteråt. Hon kan leva. Var fick du tag i det?
- Tror du att de bara kommer att se på? - Jag är villig att ta den risken.
- Vi tar Joe som gisslan. - Jag är inte kär i honom!
Vems sida står du på? Hans eller vår?
Din ex-fru och min dotter kidnappades av en mäktig organisation.
Deras liv blir aldrig detsamma.
- Han har foton av Megan. - Vi hittade en tjallare.
- Det här är inte nödvändigt. - En person har klarat sig.
- Var kan vi hitta henne? - Sydamerika.
Vad har du gjort?!
Vad vill du göra, Janet? Vi kanske kan fly.
Joe?
Jag drömmer, va? Det måste jag göra.
- Du är ju död. - Ja, men vad är du?
- Var är ditt sinne för humor? - Berätta sanningen, Tom.
Är båda döda?
Jag är det, min vän. Men du...blir räddad.
Nej...
Nej... Nej!
God morgon, Joe.
Du undrar nog vad du gör här, eller hur?
Det verkar som att saker har gått lite... Över styr.
Jag är rädd för att vi måste lösa det problemet.
En lite justering... Inget mer.
Men jag borde varna dig - det kommer att göra ont.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Det är dags att sluta, Janet. - Jag måste veta!
- Det kommer inte att få tillbaka honom. - Släpp mig!
Han var här. Han var vid liv. Jag...
Vart förde de dig?
Vad är det här?
Omskolning.
Alternativ ett: Du återvänder till programmet.
Alternativ två: Din kropp klarar inte av omskolningen.
Och...
Finns det ens ett alternativ tre?
Du får stanna här tills du är omskolad.
Så länge du är en tillgång. Tills vi bestämmer annorledes.
Du vet att du aldrig kan lämna programmet.
Ingen gör det.
- Träffa din nya familj. - Sju igen?
- Varför inte åtta? Eller sex? - Matematik.
Programmet ger oss en säkerhet. Sju funkar. Inte sex eller åtta.
Trevligt att träffas igen.
- Hem ljuva hem. - Kommer du ihåg?
Hur skulle jag kunna glömma? Jag blev pånyttfödd här.
Fråga mig om ditt största hinder.
- Mitt sinne, uppenbarligen. - Nej...ditt hjärta.
Kom tillbaka, Joe.
Är Janet verkligen värd att kasta bort allting du tror på, Joe?
Har du ens tänkt på vilken skada du kan åsamka henne?
Du måste hjälpa oss att förstå. Varför hon? Varför nu?
Är det nåt vi missat? Nåt som du inte förstod?
Nåt som fick dig att gå emot oss på ett sånt aggressivt sätt?
Är det bara jag eller ser det här mer ut som ett fångläger-
-än kontoret för en välkänd humanitetskämpe och kirurg?
Normalt sett skulle jag bråka med dig, men jag börjar undra.
Mr Renbe?
- Jag är Raul Samper, föreståndaren. - Du pratar engelska. Bra.
Jag är rädd för att sjukhuset har tackat nej till er intervju med miss Barragan.
- Får man fråga varför? - Etikettsregler.
Så vi får inte intervjua en läkare?
Läkare? Angela Barragan är en patient här.
- Det visste ni väl? - Självklart.
Det var därför vi ville intervjua henne.
Angela Barragan har bott här i 25 år. Hon är klassificerad som galen.
Hon är en fara för sig själv och andra. Jag är ledsen. Jag kan inte hjälpa er.
Vänta, jag undrar om... Säger hon att hon lyckades rymma från "programmet"?
- Det är ett multinationellt organ. - Det var de som låste in henne.
Snälla... Dr Barragan arbetade för fredskåren.
De förgiftade stans vattenförsörjning. Hon delade ut pappermuggar-
-och sa åt mammor och deras barn att Gud ville att de skulle dricka.
Om ni ursäktar mig.
Jag vet att ni har era regler, men kan du kanske...förbise dem?
- Det är viktigt att vi får talas vid. - Hur viktigt?
Jag ska se vad jag kan göra.
- Han vill veta hur länge vi ska prata. - Säg att vi inte vet.
- Vad är det? - Hon måste bära en tvångströja-
-för hon gillar att kasta avföring på folk.
Du får gå först.
Visa mig dina ärr.
- Jag tror inte att jag har några. - Alla har det. Hon har säkert det.
Angela, jag heter Mark Renbe. Får jag ställa några frågor?
Frågor. Angela Barragan. Kvinna. 59 år. Singel. Vattumannen.
Laktosintolerant, även fast de lägger ost i min mat tre gånger i veckan.
- Har jag svarat på din fråga än? - Nej. Frågan handlar inte om dig.
Vi letar efter den här kvinnan. Nån sa att du kan veta var hon är.
Hon kidnappades av samma människor som kidnappade dig.
- Gillar du sötsaker? - Sötsaker? Jag förmodar det.
Patienterna får inga. Vi får aldrig nåt socker.
Det finns en affär... Nära Plaza De Las Flores.
Jag brukade köpa churros åt barnen där. Jag vill ha en sån.
Skriv ner det. Avenida Del Pilar, 211.
Vi har det. Vi gör det imorgon.
Kan du berätta om organisationen?
- Du flydde från dem. - Jag vet inte vad du pratar om.
- Men nån sa att... - Vi fixar det. En färsk churro.
- Vad gör du? - Hon vill ha en churro...
Jag hade fler frågor.
Kan det ha varit kameran? Hon kommer inte att säga nåt tills hon får churron.
Fan också.
Är du död än? Jag skojade bara.
Kommer du ihåg när Joe sa att vi var här för vår potential?
- Ja. Och? - Det kan inte stämma.
Vad har du för potential? Din nolla.
- Sug. - Du bevisar det igen med ditt svar.
Du kan inte kontra ordentligt, va?
Kom igen. Ska du inte ens försöka?!
Kom igen, mr Blackham!
De kan ha dödat honom.
Du har inte pratat med mig sen innan Joe försvann.
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Så det stör dig. Det jag gjorde...
Att jag dödade mannen i Irak?
Graham.
Det är... Det är mycket att ta in.
Tror du att det var lätt att berätta? Jag har inte berättat för nån.
Du var den enda som jag trodde såg mig för vad jag är.
Hade du berättat om det inte vore för mappen?
Jag kunde ha ljugit för dig...
Förnekat vad som hände, och du hade nog trott mig.
Jag berättade för jag ville att du skulle veta vem jag är.
Jag skäms för min gärning, men jag gjorde det.
Jag tänker inte fly från det längre.
Jag litade på dig.
Kom tillbaka till oss, Joe.
Vi behöver dig.
Programmet behöver dig. Världen behöver dig.
Vägen ut är vägen igenom, kommer du ihåg?
Tänk på vad du ger upp.
Janet...är det du?
Alla förlorade på grund av dina själviska handlingar.
- Hur kan du låta henne hindra dig? - Jag älskar dig.
- Det här kommer att sluta illa. - Vänta på mig.
Du vet att du inte kan återvända så här.
Du måste acceptera det.
Hej, Joe.
- Vem är du nu igen? - Kommer du inte ihåg?
Det kanske jag gör.
Men jag vill höra dig säga det.
- Jag är Tori Fairchild. - Tori...
- Du trodde att jag var död, va? - Det kanske du är...
...och jag ska komma ihåg dig.
Varför ska du det?
Så att du kan ge mig programmets instruktioner.
Bra... Jag tror att du har varit med om det här förut.
Du vet att du aldrig kan lämna programmet.
Ingen gör det.
- Skynda dig, vi blir sena. - Ska jag träffa nån?
Du visar bara en bråkdel av din potential.
Förstår du det, Joe?
Jag har väntat på det här väldigt länge, fader Tucker.
- Det är bara "Joe" nu. - Det här är direktören.
- Hon bad om det här mötet. - För du är programmets framtid.
Du behövs mer än nån annan kandidat på flera år.
Jag ser så mycket potential i dig, Joe.
Säg mig...
- ...är du den ultimata lagspelaren? - Ja.
Du är framtiden.
Här är det - Avenida Del Pilar.
Jag går och kollar.
Ägaren till affären sa att de hade varit igång i 40 år.
Det här är killen på fotot med Janet. Angela ville inte ha nån churro.
Joe var präst här i San Nicasio. I fem år...innan han försvann.
- Var du här när det hände? - Inte när han kidnappades.
Jag vet bara vad lokalbefolkningen säger. Agenter tog honom från hans kyrka.
- De trodde att han hjälpte rebellerna. - Gjorde han det?
Det tror jag inte.
Nån gav mig det här.
Fader Luis, de här är inga agenter.
Herregud. Killar i blå overaller.
- Var fick du tag i det här? - Så det är Joe Tucker?
- Ja. - Lever han?
- Känner du ingen den här restaurangen? - Nej, och inte kvinnorna.
Men jag kan garantera er att mannen på bilden är fader Joe.
Fader Joe, levande. Det här är verkligen ett mirakel.
Utan filter.
Bara så ni vet... Jag bryr mig inte ifall det är en växt eller inte.
Tack för att ni läser mina tankar.
- Ska du göra mig sällskap? - Kan inte.
- Upptagen. - Upptagen?
En sak är säker. Det finns inget "upptagen" här.
- Jag kanske inte vill. - Det är ju jag. Du kan koppla av.
Vet du vad? Nyss trodde jag att du kunde göra nytta.
Du ville sätta dit Joe. Och jag också.
Men nu när Joe är borta, har jag ingen nytta av dig.
Du är ungefär som en böld i röven som inte spricker.
Okej.
Tänk över det. Om du dog, skulle nån här bry sig?
Nåja... Du kan dra åt helvete.
Du är tillbaka. Vi har saknat dig.
- Du är sjuksköterska nu. - Jag är vad de behöver mig till.
- Min far hade rätt om det här. - Rekryterade han dig?
Jag tror att han gjorde det.
Programmet har gett mig ett syfte. Jag har ett kall.
Kall... Jag hade också det en gång!
Programmet tog det ifrån mig!
Hör ni mig?! Jag hade ett kall!
Hundratals människor var beroende av mig!
Det kommer från mannen som nu vill ha Janet mer än nåt annat?
Hur starkt var ditt engagemang i kyrkan?
Vem är du?
Du behöver inte skjuta mig, Joe. Det är jag. Lägg ner pistolen!
- Du vet vem jag är, Joe. - Är det vad ni vill?
- Ska jag döda honom? - Du är en Guds man, Joe!
- Vem är du? - Din mentor.
- Du är redo att fortsätta. - Med vadå?
Ni har inte mina churros.
Vi vet att det inte var därför du skickade oss.
Min ex-fru togs av män klädda likadant.
Även dottern till den amerikanska ambassadören i Italien.
De här männen är med i programmet, eller hur? De kidnappade dig, inte sant?
Det har aldrig hänt.
- Berätta för oss om du vet nåt. - Mina läkare sa att det aldrig hände.
Ni sa att jag aldrig blev kidnappad. Att jag bara inbillade mig.
Ni sa att jag aldrig var i den staden! Ni sa att jag aldrig var en av de sju!
- Att jag aldrig var med i programmet! - Angela, vilka är de sju?
- Var är staden? - Jag hade ett liv...
...innan programmet tog det ifrån mig.
Jag hade ett liv, och sen bara lämnar de mig här för att ruttna!
- Staden är programmet! - Släpp mig!
Hitta staden så hittar ni programmet!
- Mår du bra? -...hitta staden så hittar ni...
Vi måste få henne härifrån. Hon vet var Janet är.
Hitta staden så hittar ni programmet!
Är du vaken?
Ja. Du är nog alltid vaken, inte sant?
Kan du förklara vad det här handlar om?
Ni håller mig fången här med ett gäng galna missanpassade-
-som jag inte bryr mig om ett enda dugg.
Jag tror att du har gjorde ett misstag.
Jag har ingen potential. Titta bara i min mapp.
Jag är en nolla... Precis som Charlie sa.
Jag har ingen där hemma, och...
...ingen här som...
Det finns inget speciellt med mig.
Inget...
Det tror jag att vi båda vet, så varför var ni tvungna att ta mig?
Jag vill bara åka hem...
Snälla?
Jag vill bara hem.
- Vänta. Vad gör du? - Vad ser det ut som?
- Det är värdelöst skräp. - Du måste sluta.
Det betyder ändå ingenting.
- Jag vill inte ha det här längre. - Det vill jag. Sluta!
Det betyder ingenting.
Det betydde bara nåt när du tyckte att det var viktigt...
- När du tyckte att jag var viktig. - Vad pratar du om?
Det gör jag fortfarande.
Jag kan inte.
Kan du bara gå?
- Snälla, Moira. Jag är ledsen... - Lämna mig ifred. Bara...gå.
Om du bara visste.
- Vad fan är det som pågår mellan er? - Ingenting.
Tiden rinner ut.
Den här inbillade kärleken du känner för Janet, kommer att förstöra dig.
- Märker du inte det? - Jag släpper henne inte!
Du är programmets framtid.
- Inte nu, aldrig nånsin! - Släpp henne, eller så släpper vi dig.
- Är du... - Jag släpper henne inte!
- Inte nu... Aldrig nånsin! - Vi tror på dig, Joe.
Varför kan inte du tro på oss?
- Vad är ditt kall? - Du, Janet.
Jag släpper henne inte! Inte nu, aldrig nånsin!
Acceptera ditt öde, Joe. Vi behöver dig.
Jag behöver dig. Min dotter är i fara för varje sekund jag är här.
Vi ber dig att låta oss hjälpa dig.
Lyssna på oss. Lyssna på mig.
- Finns det ingen du vill ringa? - Fråga igen när vi är fria.
Det kommer att förstöra dig.
Vad är det här? Vad gör du?
- Vi ska göra allt för att komma ut. - Vi har försökt med allt.
- Snälla, Joe, vi vill inte förlora dig. - Tack.
Vi vill inte förlora dig.
Du måste komma tillbaka till oss.
- Det måste finnas en väg ut. - Det finns det aldrig, Joe.
- Vägen ut är vägen igenom. - Det skulle du aldrig säga.
Du kan aldrig lämna programmet. Det vet du.
Du kan aldrig lämna programmet.
Om ett par veckor bör det vara helt läkt.
Tur att jag vände mig när han sköt. Annars hade du kallat mig för "träben".
I Janets mapp står det som hon har sagt.
- Hon är mor till en 6-åring. - Vad trodde du att du skulle hitta?
Joe sa att han kom hit samma dag som vi. Du kan inte tro på mapparna.
Janet är inte en av dem. Det vet jag.
Blackham är en bättre kandidat än Janet.
Nej. Blackham är för...
-...ingenting. - Ja.
- Blackham är för ingenting. - Det har du rätt i.
- Sådär. Hur känns det? - Bra, tack.
Jösses.
Inte en chans.
Herregud.
Vart ska jag ta vägen?
Ingenstans.
Jag ska ingenstans.
- Var är hon? - Ska jag bli sparkad? Sånt här händer.
Min ståndpunkt äventyras redan genom att ni fortsatte ställa frågor.
Kvinnan fördes bort för en timme sen. Jag vet inte vart eller av vem.
Ingen vet vad som har hänt med henne. Tro mig, jag har redan frågat.
Lämna mig ifred nu. Dina pengar var inte värda det här.
Jag är här...eller hur? Jag stack inte!
Det borde bevisa nåt för dig.
- Vänta, Kat. Vart ska du? - Till polisen.
- Vi ska ta reda på vem som tog henne. - Polisen? Det kan vi inte göra.
Vi borde inte ens vara i det här landet.
Vi kan inte bara låta nån försvinna. Jag bryr mig inte vilket land vi är i.
Hörde inte du vad jag sa? Hittar vi Angela så hittar vi Janet.
Jag måste åka hem, Kat.
Jag måste vara en man. Ordna ett liv för min dotter.
Vi är så nära, Mark.
Jag måste tro att de tog Angela eftersom vi är så nära att hitta Janet.
Du måste förstå det. Och ja, Megan behöver sin far.
- Hon behöver sin mamma ännu mer. - Ja.
Vi ska fortsätta leta tills vi hittar Janet tillsammans.
Jag tänker inte låta dig sluta innan vi tagit reda på sanningen. För Megan.
För dig... För oss.
Vi vill bara ditt bästa. Att ta bort smärtan, eller hur?
Låt dem inte förstöra dig.
Ge inte upp, Joe. Rena dig från skuld.
- Kompensera din fars synder. - Janet!
Rör dig inte.
Lämna aldrig programmet, Joe. Aldrig.
- Du måste lämna in. - Gör det inte.
- Hör du mig, Joe? - Janet!
Han klarar inte mer! Kod blå!
Ge inte upp! Gör nåt! Han dör!
Tori. Kan du höra mig?
Jag är här. Jag lever.
Är jag verkligen döende?
- Trodde du att du redan var död. - Ja.
- Men jag kan inte sluta upp så här. - Vill du leva då?
Men du vill även ut ur programmet.
- Får jag leva om jag väljer programmet? - Det finns ingen fri vilja.
Man väljer inte programmet. Programmet väljer dig. Alltid.
Det är dags att gå, Joe.
- Vi kommer inte att träffas igen. - Det vet du inte.
Den här gången gör jag det. Sån är döden - slutgiltig.
Farväl, min vän.
Hör du mig, Joe?
SSG © FRiEND och Incubator www.SweSUB.nu